El que em venia més de gust era, després d’un any molt complicat amb les lesions, tornar-me a sentir jugador
Com va anar la decisió de sortir del Barça i venir a Girona? Pel que sabem tenia propostes d’altres equips de la lliga...
Soc un jugador jove i tant per a mi com per a la meva carrera esportiva el que em venia més de gust era, després d’un any molt complicat amb les lesions, tornar-me a sentir jugador. Va ser l’any que va ser i el millor era, parlant, amb el club, marxar cedit. Un cop decidit van sortir diverses opcions i em vaig decantar pel Girona al final. Per la confiança que em mostrava el club i perquè molta gent me n’havia parlat bé.
Fins a quin punt hi influeix, estar a prop de casa i no marxar?
Sí, és clar, sempre ajuda. Estàs a un cop de cotxe de casa i s’agraeix. Soc de Rubí i hi tinc la família i els amics, allà. I vulguis o no encara que no fos el principal a l’hora de mirar on vas sí que és un valor afegit que suma.
La possibilitat que hagi de ser un referent en el joc exterior...
Estic content i sé que puc ajudar l’equip, amb moltes coses i en moltes facetes del joc. És veritat que en Salva i també en Jordi Plà i en Marc Gasol m’han donat molta confiança. Em sento important i amb moltes ganes de demostrar també què puc aportar i veure Fontajau, que m’han dit que és una afició molt bona i que connecta molt bé amb el jugador.
El curs passat el Girona va ser una muntanya russa, l’objectiu és tenir regularitat i no patir?
Cada partit és el que és però començar bé et dona un bon marge perquè durant la temporada hi pot haver partits que no surten tan bé. Però hem d’anar fent, volem competir tots els partits i el primer objectiu, evidentment, és la permanència. A partir d’aquí, jugar un bon bàsquet, estar junts i units i, sabent que vindran partits no tan bons i complicats, és quan hem de mantenir aquesta unitat i seguir endavant.
Parlava de l’afició i deu saber com de contenta va quedar amb Kameron Taylor, tant pel rendiment com per la seva implicació al parquet. Fins a quin punt està disposat a assumir aquest tipus de lideratge?
M’hi identifico bastant. Em considero un jugador que s’hi deixa la pell, en cada situació de partit, tant és que les coses vagin bé o malament. Me’n van parlar, que la gent ho agraeix molt, tot això. Segur que amb l’afició connectarem molt bé.
Ve d’un vestidor com el del Palau Blaugrana amb molts pesos pesants, de lideratges n’ha vist de tota mena. Li serveix?
Segurament em falta experiència, m’he estat tres anys en el primer equip del Barça però soc jove, en tinc 24. Sí que he pogut compartir vestidor amb molts bons jugadors i jugadors amb mota experiència. I alguna cosa en dec haver agafat, durant tot aquest temps, que segurament em permeti ajudar molts dels companys que tinc aquí.
Quin paper li dona Salva Camps, amb tants jugadors d’un perfil similar al seu?
De moment estic en la posició de tres i segur que si en algun moment se’m demana jugaré de quatre o del que sigui. Per a mi el més important és jugar i ajudar l’equip, ara estic consolidat en el tres i la implicació hi és.
Coneix bé Juani Marcos...
És màgia, no te’l puc definir de cap altra manera perquè té molta màgia a les mans i és un molt bon base. Té molts recursos, és jove i al final ve de fer molt bones temporades en la LEB Or i estic segur que ens ajudarà molt, a l’equip. Ja veuràs com fa vibrar Fontajau perquè, aquestes coses, agraden molt. El veurem en bona forma i fent un molt bon bàsquet.