LLUÍS CARRERAS
EXENTRENADOR DEL SABADELL I DEL MALLORCA
“El futbol és egoista i es mou per interessos”
L'entrenador de Sant Pol de Mar diu que hi va anar amb les millors intencions però que en el futbol s'ha de ser “murri” per fer-se un lloc
Veu molt bé al club i li ha sorprès que Sakamoto hagi tocat tan poques coses
Campus de tecnificació Lluís Carreras
Sant Pol de Mar ha volgut aprofitar la tirada d'un dels seus fills pròdigs per organitzar un campus de futbol que aplega més d'una trentena de nens de la vila. “Em van demanar ajuda i m'hi vaig prestar encantat. Tan de bo hagués hagut un campus quan jo era petit”, diu Carreras que ho fa desinteressadament: tots els beneficis van per l'Atlètic Club Sant Pol.
En un entrenament, els vaig dir que marxéssim a casa perquè no fèiem bé les coses i s'ho van prendre fatal
Amb totes les banquetes ocupades, Lluís Carreras (Sant Pol de Mar, 1972) afronta el seu segon estiu esperant una proposta. Ho fa al seu poble, Sant Pol de Mar, en un campus en què tot i portar el nom de “tecnificació” té un tarannà lúdic. La canalla li presenta uns maldecaps diferents dels que ha passat aquest curs a Mallorca on va arribar a mitja temporada però va ser acomiadat pels mals resultats. El noi de Sant Pol fa balanç i diu que ha après molt.
El veiem a gust en el seu campus. És una descompressió després d'un any difícil?
La descompressió seria si marxés fora, estant amb els meus i no pensant en res. Ha estat un any curt però molt intens on he après moltes coses.
Com quines?
Coses que ja sabia però que no havia viscut. El futbol és molt egoista i la gent que el dirigeix ho és molt i es mou per interessos. Jo he intentat ser coherent, amb una metodologia i un gran equip però en aquest món s'ha de ser murri. A Mallorca vaig anar amb el pit descobert, fent la feina però els resultats no ens van acompanyar.
Va afectar la seva feina el desgavell institucional que hi ha?
Vull pensar que no. Quan el jugador juga no pensa si el president no es parla amb el director esportiu o si el màxim accionista no apareix en tres setmanes. El que va afectar a Mallorca va ser el canvi de situació dels jugadors a qui se'ls va dir que havien de pujar i quan vaig arribar lluitàvem per salvar-nos. I això els va pressionar molt i va fer que els tremolés tot: cames i cervell.
De tota manera, la seva entrada no va ser fàcil: va haver d'esperar dues setmanes i a sobre Claassen (un dels màxims accionistes) el va desqualificar anomenant-lo ‘mini-Oltra'...
Jo sabia que era un club difícil perquè el seu consell d'administració estava format per quatre potes i s'havien de posar d'acord però no em va afectar aquesta incertesa. I quan vaig entrar, de seguida, l'apoderat de Claassen em va demanar disculpes i va mostrar-me el seu recolzament. Jo sobretot vaig tenir el suport del director esportiu, Toni Prats, i amb la resta gairebé no vaig tenir ocasió de parlar. Només venien quan guanyava. Això sí, Prats sempre hi era.
Va ser un vestidor difícil?
Molt. En la gestió del vestidor hi havien masses grups. El nucli fort eren els Alfaro, Antonio López, Generelo, Iriney, etc. que intentaven aguantar l'equip però el vestidor no estava ben gestionat internament. Va haver-hi un entrenament que no estàvem fent bé les coses, els vaig dir que marxessin a casa i que tornaríem l'endemà i s'ho van prendre fatal.
Va ser una lliga molt estranya...
Sobretot igualada pel limit salarial. No vull dir que va ser fluixa però sí una categoria com feia temps que no veia.
Preveu el mateix per l'any vinent?
Sí. Pel moviment de fitxatges que s'estan fent en què no ressalta ningú. El futbol és un mirall de la crisi a l'estat. Els millors jugadors de la categoria pugen o marxen i la segona A es nodreix de la segona B.
Com veu el Sabadell?
Molt bé. Estan complint, el veig assentat a la categoria, ha superat el primer any de Sakamoto, han vist què hi pot aportar i van encertar amb el canvi de tècnic.
Vostè va marxar en l'etapa més convulsa del club en els últims anys. S'esperava que Sakamoto toqués tan poques coses?
Jo vaig marxar molt bé amb Soteras i també amb Sakamoto que em va oferir la possibilitat de continuar. Però no m'esperava que funcionés tan bé, i no parlo dels resultats, que també, si no de funcionament de club. Deleguen les funcions al director esportiu, al gerent i als professionals de cada àrea.
Li costarà a l'equip havent marxat Aníbal?
Va ser un molt bon fitxatge i ens va costar molt signar-lo. El seu segon any va ser millor que el primer i no sabem com hagués estat el tercer. S'ho mereix.
L'equip sempre s'ha sabut adaptar quan han marxat referents com Lanzarote i Cuenca...
A mi em dóna més satisfacció que jugadors com Cuenca, Lanza i Aníbal prosperin i juguin a primera divisió que no pas haver pujat amb el Sabadell.
Parlem de futur. Cap a on mira?
Tinc el prisma molt obert i tan de bo pugui escollir. Si arriba alguna oferta de l'estranger ens haurem de mirar el projecte; perquè jo em dec a la família i al meu grup de treball.
Tem quedar-se fora de la famosa roda dels entrenadors?
És que no hi crec gaire. Els dirigents haurien d'apostar pel que creuen i no anar al valor segur. El risc amb gent jove com ara Lobera o Sergi ha sortit bé.
Escriure un comentari
Identificar-me.
Si ja sou usuari verificat, us heu d'identificar.
Vull ser usuari verificat.
Per escriure un comentari cal ser usuari verificat.
Nota: Per aportar comentaris al web és indispensable ser usuari verificat i acceptar les Normes de Participació.
Notícies
Dijous,12 setembre 2024