Cap al Miniestadi fent drecera
Gerard Gumbau tornarà diumenge a Montilivi com a peça habitual del Barça B després d'assimilar un salt immens des de primera catalana
Al migcampista de Campllong el va sorprendre no haver tingut cap oportunitat al primer equip del Girona, en el qual jugava des del 2005
Gerard Gumbau trepitjarà diumenge la gespa de Montilivi convertit en un dels jugadors habituals d'Eusebio Sacristán al Barça B. El migcampista de Campllong, que havia anat creixent al planter del Girona des que hi va arribar quan era aleví, ha trobat en un equip d'una exigència tan alta com és el filial blaugrana l'oportunitat de treure el cap a segona A, cosa que a Girona no va aconseguir mai, perquè ni tan sols va arribar a debutar amb el primer equip. La temporada passada s'havia de conformar a competir a primera catalana, i ara ha passat a jugar amb regularitat a segona A al costat de jugadors com Samper, Adama o Grimaldo. “M'estic adaptant bé, cada cop amb més confiança; es preveu un retorn bonic a Montilivi”, comentava el jugador esquerrà després de marcar contra l'Albacete el seu segon gol en la lliga, tot i que el filial va perdre (1-2).
Gumbau va participar en els sis primers partits de lliga des de la banqueta, però des que va jugar el partit sencer de la novena jornada, contra l'Alcorcón, la seva presència en l'onze s'ha accentuat. De fet, encadena cinc partits de titular, i només s'ha perdut sis minuts dels últims 270. Tot això, sense el nom d'altres companys i venint de primera catalana. “Sorprèn perquè vinc d'on vinc, però és qüestió d'anar treballant i agafant confiança. El salt és gros, però penso que tot és al cap.” També va anar paint l'impacte de la seva arribada al Mini, amb un contracte per tres temporades. “Des que em va fitxar el Barça, va ser un somni. L'has d'anar assimilant, sense pensar-hi gaire quan treballes.”
A punt de fer 20 anys, el jugador de Campllong no té cap retret cap al Girona –“és el club en el qual he crescut des de petit i me l'estimo molt”–, però admet que hauria agraït tenir la possibilitat de debutar a segona A: “Em va sorprendre que no em donessin una oportunitat. Va faltar una mica de confiança per poder debutar a segona A.” El curs passat va ser un pèl estrany, perquè el Girona el volia renovar, va fer tard i va acabar fent valer la fitxa tramitada per treure un petit traspàs al Barça. Gumbau, però, no creu que això influís en la falta d'oportunitats: “Jo no en sabia res i només treballava perquè arribés el debut, però no va poder ser. Penso que era més una qüestió tècnica.” Qui sap si ara, amb protagonisme de gironins com Pere Pons, Granell i Coris, li hauria arribat. “Estic molt content per tots perquè, per a un gironí, jugar al Girona és un plaer.”
EL PROTAGONISTA
CONTINUÏTAT
Vuit anys al Girona, des d'aleví
La cama esquerra de Gumbau s'havia fet veure pel planter del Girona des de petit. El jugador de Campllong va passar per totes les categories del futbol de base del Girona des que hi va arribar, encara en edat d'aleví, el 2005. Abans, havia començat a jugar a futbol amb el Cassà. Un cop a Girona, va anar progressant fins al juvenil de divisió d'honor i el filial, amb el qual va competir en alguns partits a segona catalana –tot i que encara era juvenil– i a primera catalana, el curs passat. Era un dels referents d'una de les millors generacions de Torres de Palau, amb un tercer lloc a divisió d'honor juvenil.
En quatre llistes del primer equip
Gerard Gumbau no va arribar a debutar amb el Girona, ni en la lliga ni en la copa, i es va haver de conformar amb quatre convocatòries. La primera va ser quan encara era juvenil, i amb el dorsal 35. Era el 5 de maig del 2013, i Rubi, que tenia diverses baixes, el va citar per al Girona-Alcorcón, un dels partits més recordats a Montilivi (la remuntada per 3-2) en plena lluita cap a l'ascens a primera. A la foto, Gumbau a la banqueta entre Becerra i Bordas, autor del 3-2. La temporada passada, Gumbau va entrar en la convocatòria dels partits de lliga contra el Las Palmas i el Sabadell –al costat de Vivi i Fran Pérez– i en el de copa contra l'Alavés (sempre amb Ricardo Rodríguez), però no va passar de fer exercicis d'escalfament.
Notícies relacionades
Publicat a
Notícies
Dimarts,27 agost 2024