Moto GP
GP de l'Aragó
Márquez fa coixí
El pilot de Cervera guanya a Alcanyís, Pedrosa i Lorenzo l’acompanyen al podi i amplia el seu marge al capdavant del mundial
Dovizioso, setè, i Viñales, quart, ja són a 16 i 28 punts, respectivament
A poc a poc i amb bona lletra. Sense sentir les millors sensacions però sense cometre errades, amb el resguard que dona córrer en un circuit dels que t’agraden i amb la confiança de veure patir els dos rivals en la lluita pel campionat. Serè i triomfant.
Mesurat però amb convicció, Marc Márquez va sortir ahir d’Alcanyís amb la paella pel mànec i amb setze i vint-i-vuit punts d’avantatge respecte a Andrea Dovizioso i Maverick Viñales en el mundial abans d’encarar les tres curses del Pacífic. Els tres grans premis consecutius, en quinze dies, que no admeten passos en fals i en els quals tant Dovi com Mack hauran d’arriscar. Acompanyat al podi per Dani Pedrosa, el pilot més ràpid en la segona meitat de cursa, i per Jorge Lorenzo, el més ràpid en la primera, Márquez va celebrar el seu cinquè triomf de l’any amb un somriure d’orella a orella, amb el quart lloc de Maverick en una i el setè de Dovizioso en l’altra. Una victòria i un doblet català en el millor gran premi de la història del motociclisme del país: quatre pilots entre els sis primers en una cursa en la qual els vuit primers classificats van entrar separats per menys de vuit segons.
Apostar i paciència
Després d’un divendres inútil i passat per aigua i d’un dissabte per entrar en calor, els 40 graus que hi havia a la pista a l’hora de la cursa van obligar a fer una elecció de pneumàtics pràcticament a cegues perquè en cap sessió d’entrenaments s’havien superat els 36. Les Ducati, menys violentes amb els compostos, van calçar el tou al darrere, les Yamaha el dur –era la primera vegada en tot el cap de setmana que Maverick el muntava–, i els pilots d’Honda van anar a la seva: dur i dur per Márquez i mig i mig per Pedrosa, en tots dos casos, per no perdre pistonada en l’inici i poder donar-ho tot al final. Titubejants en les primeres voltes, el pas dels minuts van carregar-los de raons, els mateixos arguments poderosos que perdien Lorenzo i Dovizioso.
El mallorquí, cada setmana més ben encaixat a la Ducati, va tirar de mètode un cop apagats els semàfors: va ser el més atent en la reacció i el més ràpid en els primers revolts, però ni Rossi ni Dovi van deixar que s’escapés. Márquez, poc expeditiu en l’arrencada, s’agafava a la Ducati de l’italià i Maverick, igualment mancat en la sortida i sense tacte amb les prestacions del pneumàtic dur, s’havia de conformar a liderar un segon grup, llarg i estirat, amb Pedrosa, Crutchlow, Kallio, Aleix Espargaró, Bautista, Zarco, Iannone i Pol Espargaró. Van ser unes primeres voltes en les quals el rendiment de Rossi enlluernava –i es va entendre a les acaballes– i Pedrosa perdia la possibilitat de lluitar per la victòria perquè, incapaç de superar Maverick de bones a primeres, ja cedia dos segons amb el quartet capdavanter en la quarta volta.
Del tempteig primerenc que veia tibar Lorenzo i a Márquez no perdre comba, al desenvolupament de la carrera amb el líder del mundial controlant la situació. A la seva manera, és clar: provant avançaments, testant punts de frenada, salvant ensurts, interpretant el comportament de la moto. Desgranant voltes en un diumenge impropi de la categoria, que a deu voltes del final tenia els vuit primers classificats, un rere l’altre, rodant tots en l’1:49 i amb mig segon entre cadascun d’ells.
Canvi de ritme
Una igualtat que es va anar trencant per les escomeses de Márquez en la primera línia del front i pel ritme de pas de Pedrosa en el flanc posterior.
A vuit girs per acabar, el cerverí va passar comptes amb Lorenzo, ja molt precari en l’adherència, i el vallesà amb Rossi, situant-se primer i tercer, respectivament. Anant unes tres dècimes més ràpid pel cap baix, que Pedrosa encalçaria la Ducati, que tenia a un segon i mig, estava cantat –va fer-ho a menys de tres voltes–, i el dubte era si en faria prou per interpel·lar Márquez. No fou el cas, i la intriga dels darrers revolts va quedar reservada en la ferotge pugna entre Maverick i un Rossi físicament masegat, resolta favorablement pel rosinc, i en veure si, com així va ser, Aleix superaria Dovi i el mantindria a ratlla una vegada ho fes.
Marc Márquez
Segona victòria seguida per recuperar el zero de Silverstone i tot de cara per revalidar el títol de campió del món.
Àlex Rins
Dissetè, amb molts problemes per frenar i incòmode, va trobar a faltar els entrenaments del divendres.
Aleix Espargaró
Fantàstic diumenge, a set segons del primer, superant Dovi a quatre voltes i igualant el sisè lloc de Losail.
Dani Pedrosa
De menys cap a més, li van faltar 2 voltes en un cap de setmana molt positiu després dels problemes a Misano.
Maverick Viñales
Tot i poder empènyer fort en el tram final, el pneumàtic dur va penalitzar-lo en excés en les primeres voltes.
Tito Rabat
Va sumar un punt, però el regust va ser amarg perquè Scott Redding li va prendre una posició en l’última volta.
Pol Espargaró
Tot i no igualar el novè de Brno, el seu millor resultat, va signar la millor cursa amb KTM, a 14 segons de Márquez.
Notícies
Dissabte,7 setembre 2024