ral·li Catalunya-Costa Daurada
Només deixa les engrunes
Meeke fa tots els escratxs de l’etapa final tret de l’últim i s’imposa amb autoritat a Salou
Neuville té el mateix incident que els seus companys i Hyundai s’acomiada del títol
Meeke va sumar a Salou gairebé tants punts com en la resta del curs
Kris Meeke (Citroën) va començar l’última etapa del ral·li RACC Catalunya-Costa Daurada amb cinc escratxs seguits, però en l’últim va decidir no tibar gaire la corda i deixar que Dani Sordo (Hyundai) s’endugués el millor temps en el power stage, que donava punts extres als més ràpids. D’una revolada, el pilot nord-irlandès va sumar a Salou gairebé tants punts com en la resta del curs (en tenia 31 i ahir n’hi va afegir 29). “No és que aquí hagi canviat res; simplement, el ral·li era perfecte per a nosaltres. La terra és semblant a Mèxic [l’altra victòria de Meeke el 2017] i a Còrsega ja vam veure que el cotxe és molt bo en asfalt [era el líder quan va trencar el motor]”, va dir, a tall de justificació.
Al seu costat, somreien els pilots de M-Sport, Sébastien Ogier i Ott Tänak, segon i tercer. Amb el doble podi dels Ford Fiesta i el daltabaix d’Hyundai –cap cotxe entre els deu primers–, el francès té la cinquena corona de pilots a mig coll, i l’equip en fa prou amb tres puntets a Gal·les per endur-se el primer títol d’ençà del 2007.
L’última etapa era la més curta, però no gaire menys dura que les anteriors. Els trams –concentrats al Baix Camp, més recargolats i tècnics que dissabte– eren sis, igual que els dies previs (tram urbà de Salou a banda), amb l’afegitó que ahir no hi havia assistència entre les dues passades; és a dir, els pilots els havien de fer tots amb un sol joc de rodes dures i una de recanvi, sense poder-les canviar en la mitja part.
Per si no fos prou, el primer pas per l’Albiol es va fer encara de nit, una situació que abans era la norma, però que ara no és gens habitual. “És massa d’hora per a mi”, deia Stéphane Lefebvre; “tinc ganes que es faci de dia”, afegia Mads Ostberg.
Hyundai s’enfonsa
Precisament la nit va ser el detonant del primer incident d’un Hyundai ahir. Quan per fi va clarejar, abans de Riudecanyes-1, Andreas Mikkelsen i el seu copilot van desmuntar la graella de fars i es van descuidar de tancar bé el capó, que se’ls va obrir amb els primers cops de gas. Conduint a ulls clucs, el pilot noruec va perdre mig minut, però ja estava enfonsat després que Sordo i ell arrenquessin una roda dissabte, en menjar-se el mateix pericó amagat a l’interior d’un revolt del dotzè tram, Savallà. També a Riudecanyes, Esapekka Lappi (Toyota) va topar amb una tanca i va haver de plegar.
L’anècdota de Mikkelsen va esdevenir drama en el tram següent, Santa Marina-1, quan Thierry Neuville va colpejar un roc i també va trencar la direcció. El pilot belga havia començat l’etapa amb l’esperança d’encalçar Juho Hänninen, un objectiu que abans de l’incident ja era prou costerut, ja que en dos trams només havia escurçat d’1.1 segons els 19.2 de coixí del finlandès de Toyota.
El ral·li va tenir força més públic aquest any, i la necessitat de recol·locar grups d’espectadors mal ubicats va endarrerir lleugerament un parell dels trams d’ahir, que va anar de poc que no s’haguessin de cancel·lar. “Haver de ser a lloc mitja hora abans, i no moure’s, encara no s’ha assumit del tot. Hem de conscienciar més”, va reconèixer Aman Barfull, el director de la prova catalana.
Nil Solans fa el ple
Malcolm Wilson va ser dels primers a felicitar Nil Solans al parc d’assistència de Port Aventura. “Set ral·lis el 2018, noi!”, li va etzibar el patró de M-Sport, com si el de Matadepera no sabés prou bé quin era el premi que havia estat perseguint durant tot el ral·li Catalunya-Costa Daurada, i que l’equip de Cúmbria i la marca de pneumàtics Dmack oferien al millor pilot júnior del curs. Dissabte el de Matadepera ja havia deixat el títol decidit matemàticament –cada escratx val un punt i ja havia sumat els tres que li garantien la corona–, però li calia seguir prement l’accelerador, a causa del peculiar sistema emprat per M-Sport per repartir el premi. Ras i curt, Solans havia de guanyar per merèixer el volant oficial per a un curs sencer de WRC2 el 2018 (set ral·lis). Va avantatjar Folb d’un minut i mig, i va afegir els punts de deu escratxs (Ciamin en va fer set; Folb i Radström, un cadascun). “Ho hem aconseguit, amb un bon ritme, molts escratxs... i aixecant una mica el peu al final! El curs ha estat un 10”, va resumir Solans.
En WRC2, el vencedor a Salou va ser Teemu Suninen, un altre pilot en l’òrbita de M-Sport i que aquest any ja ha debutat en el mundial absolut.
Notícies
Dissabte,7 setembre 2024